Не е типично в нейния стил, но журналистиката понякога умее да извади най-доброто у читателя. Макар професията им често да се приема за контрапродуктивна - нали основната им задача е да смущават, журналистите могат да провокират и желание за действие, при това с положителен знак. Международната асоциация "Репортери на надеждата" защитава този прочит на професията чрез няколко разказа за "журналистиката на влиянието".
Инциденти, провали, престъпления са привилегированите новини на вестникарските страници днес. Затова не е лишен от смисъл въпросът дали информациите без трагичен или сензационен елемент днес все още минават за новина. И може ли журналистиката да се задоволи само с представянето на тъжната реалност?
По принцип професията гледа с подозрение, когато опре до позитивната страна на света. Това някак е генетично заложено на журналистите. Но без да изпадаме в другата крайност, според която трябва да се съобщават само и единствено добри новини, гилдията все пак би могла да извади под светлината на прожекторите хората, които поемат инициативи пред трудностите и постигат резултати. За да заразят и други мъже и жени.
Именно за това работи от почти десет години френската асоциация "Репортери на надеждата" както във Франция, така и по света, с все повече и повече журналисти. Организацията се стреми да разпространява послание към журналистите - като огледало на обществените процеси те би трябвало да обръщат внимание и на положителната част от реалността. Да се стремят към по-уравновесено представяне на информациите, да избягват пренасищането с "кървави" новини.
"Негативното" отблъсква
В 8 от 10 случая представянето на актуалните събития разчита на агресивен подход към замесените лица, казва Катрин Гилденстед от Дания. След 10 години стаж като разследваща журналистка Катрин се присъединява към преподавателския състав на Пенсилванския университет, където води лекции по психология и медии.
"Консумацията" на негативни новини води до примирение, страх и апатия у аудиторията и в крайна сметка стига дотам човек да престане да чете вестници, заключава Катрин. "Начинът, по който се прави едно интервю, има огромно значение - обяснява тя. - Ако например от другата страна на микрофона е един бездомник, неговите отговори ще бъдат много различни според това как подхожда питащият към темата - дали от гледна точка на страданието или от гледна точка на способността за оцеляване."
"Гледахме заглавната страница на сайта ни и изведнъж забелязахме нещо, което иначе беше съвсем очевидно: все едно гледаш некролог!", спомня си Емили Сюер, главен редактор на "Ориент - Денят" (Ливан). Заедно с екипа си Емили си поставя предизвикателство през април 2012 г. - "да посветим рубрика всеки понеделник на добрата новина, за да разнасяме славата на Ливан пред света чрез неговите спортни шампиони, кинаджии и вина", обяснява редакторът.
Суровина за новата рубрика, оказва се, има в изобилие. Бартерната търговия например процъфтява, макар и в отговор на икономическата криза. Граждани се втурват да почистват плажовете благодарение на кампанията на "Форесткроника Крю" - неправителствена организация. "Отвъд журналистическия смисъл на една информация това е задължение, което сме поели в отговор на напрегнатата обстановка в Ливан", обяснява Сюер. Изненадващо, "Позитивната статия" на ливанския всекидневник редовно влиза в топ 3 на най-четените статии през седмицата.
"Героите на деня"
Брайън Уилямс от вечерните новини на Ен Би Си е друг специалист по добрите новини. Всеки ден от декември 2010 г. Уилямс води хроника от 2 минути и 30 секунди, посветена на героите от деня. Ограничение в тематиката няма - здраве, деца, спорт, бедствия и пр. "Моята съпруга ми подхвърли идеята да покажа на хората конструктивни, положителни истории", признава американският журналист. След като помислил върху предложението, Уилямс поискал от зрителите си да му изпратят примери. "За няма и два дни бях залят от имейли. Получихме повече истории, отколкото е възможно да отразим. Исках да предизвикам интереса на зрителите за положителното, доброто и трябва да призная, че те ме надиграха", шегува се вечерният водещ.
Джеръми Уикремър, един от създателите на Transformational Media Initiative, Великобритания, организира международна среща на медиите, "даващи решения". През септември 2012 г. в Лондон Уикремър събира журналисти от медии като Би Би Си, "Ройтерс", "Репортери на надеждата", "Дискавъри", "Скай", както и специализирани медии като вестник "Позитив нюз".
Членовете на ТМИ наблягат на иновацията в съдържанието и обучение на журналисти, защото "именно там се крие лостът на промяната. За да си в състояние да обясниш света, трябва да се научиш да го виждаш в неговата цялост и в неговото различие независимо дали те ще са позитивни или негативни", обяснява Уикремър.
"Умора от черногледството"
Янис Дарас от гръцкия радиоканал ЕРТ е водещ на седмична емисия. Неговото кредо: добрите новини. В "менюто" на предаването му: емоции, инициативи, иновации. "Винаги съм мислил коя тема може да провокира действие в положителна посока. Но големите гръцки медии се интересуват единствено от политика и икономика", обяснява Дарас. В Гърция днес всеки е уморен и разочарован. Но има и светлина в тунела - млади блестящи умове работят за създаването на ново общество.
"Успехите и победите са също толкова легитимни новини като неправдите и трагедиите", твърди бившият водещ на новините на Би Би Си Мартин Люис. "Преди 20 г. издателят на "Таймс" прехвърляше само четири новини от целия вестник. Казваше ми, че децата му не понасят поменика с мъртвите", спомня си Люис. Тогава той провокирал дебат за вторачването на медиите в катастрофите с надежда това да провокира еволюция към добрите новини. Напразно. "Би Би Си например не даваше на военните репортери да правят репортажи за възстановяването на градове, разрушени във войните", признава Люис.
Хората на промяната
Бившият журналист от Би Би Си обяснява, че стотици събития с положителен знак преминават в пълна медийна тишина. Като например за 19-годишния младеж Нейтън, който, за да отклони връстниците си от квартала от престъпния живот, е създал спортен клуб и театрална трупа. Нейтън е един от хората, носители на промяната, на които Мартин Люис става доброволен говорител по време на своите беседи във факултетите по журналистика в Англия.
Да провокира?
"Ти иди пиши, аз ще се погрижа за войната"?
-------------------
Сайтът на Генек